The Eastern Spirit Subbing Squad представя
АМНЕЗИЯ = Епизод 3 =
Хей.
Няма ли да се ядосаш, че влязох, без да почукам?
Още не си на себе си.
Добре съм. Имам само леки болки.
Взе ли си обезболяващото хапче?
Хапче?
Как забравяш нещо, което пиеш всеки ден?
Побързай и го изпий!
Да не би да си търсиш ключа?
Да. - У мен е.
Пак ли не помниш?
Боли ли? - Не.
Ако паднеш, ще те отнеса до леглото.
Раздвижвай се, докато съм тук. - Да.
Така че, направи чай. - Какъв искаш?
Какво? Сода "пъпеш". - Не каза ли чай?
Какво говориш? Мразя горчиво.
Така е.
Ако има нещо, ми кажи.
Ако не се чувстваш добре, ще се върнем в болницата.
Не можеш да ходиш в болницата!
Какво?
Добре съм. Няма нужда да ходя.
Спомням си, всички отидохме на вила в планината.
Но какво се случи след това?
Отидохме да видим метеоритния дъжд в Шинано.
И тогава…
Аз убих… убих човек.
И тогава аз…
паднах от една скала.
Хей. Разливаш.
Не си яла нищо от сутринта, нали?
Трябва да хапнеш нещо. - Да.
Благодаря.
Сега си тръгвам, а ти си легни рано тази вечер.
Ще дойда пак утре.
Защо се изненадваш?
Забрави! Ще се видим утре.
Отново ли съм объркана?
Изгубих спомените си и срещнах Орион…
После ми се стори, че си спомням разни неща, но…
Дали е било… сън?
Защо… Шин направи това?
Възможно ли е сега да сънувам?
Не, студената вода не може да се сбърка.
Реалност е…
Спеше ли? - Добро утро.
Днес се навършва година, откакто сме заедно.
Нищо ли няма да правим? - Да, трябва да направим нещо…
Забравила си, нали?
Да. - Така си и мислех.
Съжалявам. - Между другото,
се срещаме само от три месеца.
От вчера се опитваш да напаснеш историята си с моята,
но вече не можеш да ме заблудиш.
Спомените ти… са объркани, нали?
Разбрал е.
Когато те целунах в болницата вчера,
нормално би обезумяла от срам.
А и разговорите ни не се връзват.
Какво става?
Не знаех как да ти го обясня.
А и не исках да се връщам в болницата отново, затова…
Разбирам. Обещавам да не те водя повече там.
Наистина ли? - Вече няма нужда да криеш от мен.
Би било по-странно, ако криеш нещо.
Може да си изгубила спомените си, но още си си същата, глупаче.
Да излезем.
Къде? - Просто ела.
От вчера не си казвала името ми.
Забравила си го, нали?
Тогава ще обясня от самото начало.
Казвам се Шин. Приятели сме от детинство.
И както казах по-рано, сме гаджета от три месеца.
Значи се срещам с Шин?
Май наистина не помниш нищо, нали?
Надявам се това да ти помогне да си спомниш нещо.
Това е колежът, в който учиш.
Аз съм последна година в гимназията.
Колежът и гимназията делят общ кампус.
Това, което е по-вероятно да си спомниш,
са клубните ти занимания.
В началото на втори курс стана вокалистка на група.
Аз… пея?
Отначало беше много зле,
но до третата година задобря.
Не съм чул много от новите ви песни, но ти беше много запалена.
Това е стаята на клуба. Изглежда ли ти позната?
Преди инцидента репетираше два пъти в седмицата.
Често идвах тук след часовете.
Харесваше ми да те гледам как се отдаваш на това.
После дълго разговаряхме.
Когато за първи път ти признах чувствата си,
и те целунах, бяхме в тази стая.
Оттогава съм те целувал много пъти, но…
Ти не помниш, нали?
Съжалявам. Няма да го правя повече.
Помислих, че ако те целуна тук, може да си спомниш нещо, но…
Сега за теб съм непознат.
Съжалявам.
Ако ми се извиняваш така, просто ще…
Между другото…
От утре трябва да се връщаш на работа.
Работа?
Дали има предвид… кафенето?
Тук?
Хей, къде отиваш? - До страничния вход.
Къде си мислиш, че си?
Ти не работиш тук.
Тома?
Добре ли си? Той каза, че спомените ти са объркани.
Това е Тома. Смятах, че ще ти е трудно,
ако няма на кого да разчиташ на работа, затова му казах.
Колко точно си забравила?
Изобщо ли не ме помниш?
Изглежда почти всичко й се губи.
Какво имаш предвид под "изглежда"? Обясни й.
Трябва сама да си спомни каквото може.
Пак започваш.
Вероятно си забравила, че той си е такъв още от дете.
А ти винаги си бил твърде мек.
Изглежда не са се променили.
Разбира се. Това и смятах да направя.
Когато нахалният ми брат ме помоли да се грижа за теб,
какво друго можех да кажа, освен "разчитай на мен"?
Благодаря.
Наистина ли започваш от утре?
Да.
Разбирам, че иска да скрие проблемите си с паметта,
но нали я заведе в болница? - Да.
Не трябва ли да си вземе малко почивка? Ако нещо се случи…
Няма гаранция, че почивката ще помогне.
Между другото, работиш в кафенето "Овцата на Плутон".
Ти дори не помниш инцидента, нали?
Или защо се е случил…
Горе-долу си спомням.
Помниш защо падна?
Мисля, че се подхлъзнах.
Разбирам.
Дали Шин не беше с мен, когато това се случи?
Този спомен може да е бил сън.
Хей…
Какво? - Нищо. Няма значение.
Какво? Какво щеше да каже?
Спиш твърде много. Спазвай по-нормален режим.
Съжалявам. - Стига си се извинявала, тръгвай.
Стигнахме. - Ами ти?
Имам подготвителни уроци сега.
Ще дойда да те взема, като свършиш работа.
Сигурен ли си? - Не се тревожи за това.
Благодаря ти.
А, да, помниш ли го?
Кое?
Вчера ти казах, поздрава.
Не казваш "Добре дошли", а "Добре дошъл, господарю."
Да. - А когато изпращаш клиента?
Сега не му е времето да се засрамваш.
Грижете се за себе си, господарю.
Изглежда ще се справиш.
Здравей! Не сме се виждали скоро.
Г-н Уака изглежда малко различен.
Какво има? Изглеждаш замаяна.
Още не си се възстановила напълно?
Добре съм. - Не се претоварвай.
Една превързана прислужница
ще привлича клиенти само с присъствието си!
Но се радвам, че нямаш драскотини по красивото си лице!
В противен случай, репутацията на това кафе щеше…
Не! Само мисълта за това ме ужасява!
Наистина ли се тревожите за нея?
Добро утро, Мине! И днес си много сладка!
Не ме баламосвайте.
Значи днес се връщаш на работа?
Добро утро!
Обещах, че ще ти помогна, но ти пристигна първа.
Мениджър, тя не е работила скоро, затова бъдете внимателен.
Тома. Тъкмо я поощрявах.
Добро утро! - Добро утро, Сава.
Я, откога не сме се виждали!
Добре ли си?
Да. Съжалявам, че ви разтревожих.
Наистина, не ти беше леко.
Радвам се, че изглеждаш по-добре, отколкото очаквах.
Не знаех какво ще стане с теб след инцидента. Изненадах се.
Значи Сава и Мине са били с мен тогава.
Паднах от скалата, нали?
Шин нищо ли не ти каза?
Не много.
Добре. Тогава ще ти разкажа всичко, което знам за онзи ден.
Шин, Тома, г-н Уака, Мине, ти и аз бяхме на екскурзия до Шинано, нали?
Да.
Това беше екскурзия за сплотяване на екипа.
Точно така. - Членовете…
Хората, които работят тук.
А Икки и Кенто?
Те се присъединиха случайно към нас в планината.
Ти познаваш ли ги?
Опомни се!
Историите ни не съвпадат.
Спомените ми за пътуването са хаотични.
Дали е било просто сън, който съм имала в болницата?
Когато се стъмни, Шин, с когото бяхте навън, се върна пребледнял
и каза, че си паднала от скала и не знае къде си.
Като чухме това, изпаднахме в паника.
Всички сте били във вилата?
Не отидохме ли да наблюдаваме метеоритния дъжд?
За какво говориш?
И така, всички тръгнахме да те търсим.
Тогава Икки, Кенто и още някой…
Не помня името му, но каза, че е фотограф?
Той също ни помогна в търсенето.
И след като всички търсехме повече от час,
накрая те открихме в безсъзнание в подножието на скалата.
Значи това се е случило?
Но когато те открихме, Шин изглеждаше толкова зловещ.
В смисъл?
Не знам точно как да ти отговоря, но беше странно спокоен или…
Беше в такъв контраст с Тома, който тичаше наоколо в паника.
Екскурзията до Шинано е била истина, но…
Частта с метеоритния дъжд е различна.
Може би трябва да поговоря с Шин.
Този човек…
Мисълта, че ще ме заговориш,
това ме прави щастлив.
Отдавна не сме се виждали.
Чакай, това първата ни среща ли е?
Не, май се срещнахме в планинската вила онзи път.
Възстановяваш ли се
от инцидента…
Хей! Какво правиш?
Когато дойдох да те взема, казаха, че си тръгнала!
Недей да вървиш сама.
А ако нещо се случи?
Хладно е за август, нали?
Синоптикът беше в паника, че времето не било нормално за сезона.
Чудя се дали ще остане така до есента.
Не бих се учудил.
Помниш ли първото изпълнение?
Изпълнение? Мое? - Да.
Не. - Ясно.
След изпълнението ти наговорих ужасни неща.
Като: "Що за изпълнение беше това?" "И искаш хората да го чуят?"
"Гласът ти едва се чуваше и изобщо не ставаше за слушане."
Бях наистина ужасен.
И те разплаках.
Значи не помниш.
Все още се случва да кажа нещо грубо,
но сега, като се замисля, да нямаш спомени,
е много по-трудно, отколкото съм си представял.
Мога ли да те питам нещо за инцидента?
Какво?
Какво се случи онази вечер на екскурзията?
Съжалявам.
Вината беше моя.
Нараних те.
Какво имаш предвид? - За инцидента…
Съжалявам. Още не съм подредил мислите си.
Нямам смелост да говоря за това спокойно.
Във всеки случай, вината е моя.
Само това мога да кажа засега.
Съжалявам. Прости ми!
Дали го ядосах? Какво да направя?
Можеш да чуеш…
гласа ми… Хей, ти!
Орион?
Превод: zombunny Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013
Била си вокалистка на банда?
Иска ми се и аз да пробвам! Но какъв да бъда?
Китарист и вокалист, разбира се!
И ще куфея в стил дет метъл, ето така…
Сещаш ли се?